В началото на учебната година аз срещнах моя партньор. Тогава не се бяхме запознали официално и двамата не си знаехме имената (дори не знаехме, че ще бъдем партньори), а след като си тръгнахме от празника на първия учебен ден се засякохме в автобуса с още двама наши съученци. Всички започнахме да се опознаваме постепенно. В деня, в който трябваше да ни бъде представено всичко относно олимпиадата, аз отново се засякох с Алекс и когато се приготвяхме да си ходим, се разбрахме да участваме заедно. Все пак
team work is dream work.
Отне ни малко повече от седмица, за да имаме някаква представа какво искаме да правим. След това се свързахме с човека, който ни запозна с олимпиадата - сега, наш ръководител. Казахме му идеята ни и започнахме работата по проекта с негови напътствия и съвети.
В началото не ни беше особено лесно, защото трябваше да съчетаваме училище и работа по проекта без да изоставаме с нищо. За да ни е по-лесно се разбрахме да си поделим работата – един от нас да пише кода за играта, а другият да рисува графиките и да направи всички уеб страници, които съдържа проектът ни. Така започна един дълъг процес на разработка и съвместна работа. Започнахме да се занимаваме с всичко през октомври и свършихме началото на март.
Някой като нашите съученици може да попита защо сме започнали от нулата. Отговорът е лесен – искахме нещо, което да е предизвикателно, с което да добием повече знания и да ни помогне в бъдещото ни развитие. Разбира се, това имаше и своите минуси. Един от тях беше, че имахме да вършим повече работа, а не разполагахме с толкова време, заради училище.
Все пак, колкото и трудно да ни беше, времето и усилията, които вложихме в този проект си заслужаваха и не бихме ги заменили с нищо. Този проект бе още едно доказателство за нас, че ако не се трудим, няма да постигнем кой знае какво. Ние сме удовлетворени от резулата, който вие виждате днес и се надяваме и вие да го харесвате.